![](/content/onemarketing/aztrade/allianz-trade_com/hu_HU/hirek-es-elemzesek/friss-hirek/zold-ipari-forradalom-europaban/_jcr_content/root/parsys/wrapper/wrapper/multi_column_grid/grid-0-par/image.img.82.3360.jpeg/1686824571387/pic1.jpeg)
Az elmúlt évtizedekben az ipar jelentős előrelépést tett a károsanyag-kibocsátás csökkentése és az energiahatékonyság javítása érdekében Európában, ahol 2010-re 29 százalékkal, 2020-ra pedig 39 százalékkal csökkent az üvegházhatású gázok kibocsátása az 1990-es szinthez képest állapították meg az Allianz Research szakértői egyik friss elemzésükben. Magyarországon ugyanezek a mutatók 17- és 24 százalékon állnak. A kutatók szerint az intenzív nemzetközi verseny ellenére az európai ipar összhangba tudta hozni a kontinens éghajlati és energetikai célkitűzéseit úgy, hogy közben a gazdaságosság sem sérült. Azonban felhívták a figyelmet arra is, hogy az ágazat még mindig évi 650 millió tonna szén-dioxid kibocsátásért felel. 2020-ban az európai ipar közvetlen üvegházhatásúgáz- kibocsátásának több mint 90 százalékát a szén-dioxid tette ki, ez az arány hazánkban 82 százalékos volt.
A cement, a vas- és acélgyártás, valamint a vegyipar járul hozzá a legnagyobb mértékben a szén- dioxid-kibocsátáshoz és az ipari energiafogyasztáshoz, 2020-ban ez a három ágazat termelte az unió ipari kibocsátásának háromnegyedét. Magyarország teljes CO2 kibocsátásának 34 százaléka a háztartásokhoz kötődik, míg 64 százalék a nemzetgazdasági kibocsátás. Hazánkban a szén-dioxid kibocsátás 3 fő komponense a feldolgozóipar, a villamosenergia-, gáz-, gőzelőállítás és légkondicionálás, valamint a szállítás, raktározás. Itthon ez a 3 fő szektor teszik ki a CO2 kibocsátás 75 százalékát.
Az Allianz Research kutatói elemzésükben kiemelték: a károsanyag-kibocsátás további csökkentésével, az energiahatékonyság növelésével tartható az a cél, hogy a globális átlaghőmérséklet-emelkedés maximum 1,5 Celsius fokkal haladja meg az iparosodás előtti szintet, aminek túllépése a tudományos konszenzus szerint klímakatasztrófához vezethet.
Magyarország az ipari CO2 kibocsátását 1990-hez képest közel felére csökkentette, azonban az EU irányelvek betartásához további jelentős lépésekre van szükség. Az egyik legnagyobb nehézség a normáknak való megfeleltetésben, hogy a legszennyezőbb iparágakban a kibocsátás nehezen csökkenthető, hiszen a beruházások megtérülésének időhorizontja akár 30 évre is tehető. A beruházások megújuló, zöld és alternatív energiaforrások, illetve új technológiák alkalmazására kell, hogy fókuszáljanak, ezek mellett a hulladékgazdálkodás hatékonyabbá tételével is mérsékelhető a legtöbb ágazat CO2 kibocsátása.
![](/content/onemarketing/aztrade/allianz-trade_com/hu_HU/hirek-es-elemzesek/friss-hirek/zold-ipari-forradalom-europaban/_jcr_content/root/parsys/wrapper/wrapper/multi_column_grid_1794450380/grid-0-par/image_194722119.img.82.3360.jpeg/1686824590629/pic2.jpeg)
![](/content/onemarketing/aztrade/allianz-trade_com/hu_HU/hirek-es-elemzesek/friss-hirek/zold-ipari-forradalom-europaban/_jcr_content/root/parsys/wrapper/wrapper/multi_column_grid_17/grid-0-par/image_194722119.img.82.3360.jpeg/1686824602182/pic3.jpeg)
Magyarországon 2020 és 2030 között a nemfémes ásványok ágazata igényli a legnagyobb ráfordítást évenkénti 4,5 milliárd forint értékben, a legkevesebbet pedig a színesfém ágazat
„mindössze” évi 160 millió forinttal. Az ezt követő két évtizedben a vas- és acéliparra, valamint a vegyiparra kell a legtöbbet költeni, mindkettőre évi nagyjából 14 milliárd forintot. A legkevesebb befektetésre továbbra is a színesfémiparban lesz szükség évi csaknem 380 millió forinttal.
A tanulmány szerint az Európai Unió 27 tagállamának 2020 és 2030 között évente 3 milliárd eurót, 2030 és 2050 között pedig évente 9 milliárd eurót kell befektetniük, ahhoz, hogy teljesíthessék a
károsanyag-kibocsátás csökkentésére tett célkitűzéseket. A legnagyobb beruházási igény a cellulóz- és papíriparban mutatkozik, ahol 78,4 milliárd euróra lesz szükség 2050-ig. Hiába kisebb az ágazat kibocsátási intenzitása más energiaigényes iparágakhoz képest, a fennmaradó kibocsátáscsökkentés itt potenciálisan költségesebb, mint más ágazatokban. A beruházások várhatóan a termelési folyamatok villamosítására és innovatív módszerek bevezetésére irányulnak majd. A vas- és acélipar ezután következik 55,4 milliárd euró ráfordítási igénnyel, majd a cementipar jön 37,6 milliárd euróval. Ha ezek az elképzelések megvalósulnának, 265 megatonna szén-dioxiddal, vagyis 92 százalékkal csökkentenék az ipar kibocsátását, ami tonnánként átlagosan 790 euró beruházást igényel.
Az olyan intézkedések, mint az energiahatékonyság javítása, a hidrogén és a biomassza alapanyagként vagy üzemanyagként való felhasználása, a hő elektromos úton történő előállítása és a szén-dioxid-leválasztó technológiák alkalmazása, szinte nullára csökkenthetik az ágazat szén- dioxid-kibocsátását. Az Allianz Research adatai szerint az ipar által kibocsátott szén-dioxid leválasztására és tárolására irányuló beruházási igénye az EU-nak 2050-ig 330 milliárd euró, ami csaknem 60 százalékkal magasabb, mint az összes többi ipari szén-dioxid-mentesítési intézkedésé együttvéve (210 milliárd euró). „Bármekkora erőfeszítést is tesznek az ipari kibocsátás csökkentésére, vannak olyan ágazatok, mint például a cement- és az acélgyártás, ahol nem lehet kiküszöbölni a szén-dioxid-termelést. Az ilyen ágazatokban a szén-dioxid leválasztása és hasznosítása vagy tárolása létfontosságú szerepet fog játszani a jövőben, amely segíthet elérni a nettó nulla kibocsátást” – állapítja meg az előrejelzés.